ROM ROM, ITALIEN
CIAO FRÅN ROM
KÄRLEKSFONTÄNEN
JAG VILL TRO
Bra gjort, allihop.
Har någon sett Stacy?
- Stacy, var är ni? - Bord fyra, kom hit,
Såg du den söta killen vid Monet-tavlan?
Han som andades på Monet? Jag ringde vakten,
Bäst jag håller mig undan honom, med tanke på min historia.
- Är det till mig? Jag är utsvulten! - Utställningen är toppen. Till Beth!
- Vår orädda ledare. - Bra gjort.
Tack ska ni ha.
- Är det där Brady Sacks? - Beths före detta?
Det är inte roligt. Och jag ska tala om varför.
Om Brady vågade visa sig här...
...på mitt event efter att han... - Dumpade dig som en sopsäck?
Slet ut ditt hjärta och matade duvorna i Central Park med det?
Jag har inte ens kommit över att ni gjorde slut.
Det har jag. Helt och hållet. Brady Sacks? Vem bryr sig?
Han står bakom mig, eller hur?
- Brady... - Ja...
- Fin utställning. - Fin utställning.
Vad gör du här?
Jag vet att du är upptagen, men jag har nåt att säga.
Något som jag tror kommer att ursäkta mycket av vad jag gjorde.
Okej.
Jag har tre ord för dig, Beth Martin.
- Jag hade fel. - Sa han att han hade fel?
För ett år sen, när jag gjorde slut, kändes det
som om du brydde dig mer om ditt jobb än om mig.
Ja, jag minns det. Klart och tydligt
när du gjorde slut med mig på restaurangen.
Jag är ledsen för det. Men jag är här för att säga...
...att jag förstår det nu.
- Hör du mig? - Jag tror han sa att han förstår.
Han förstår!
Jag är redo att försöka igen, på riktigt.
Vill du försöka igen?
Ja.
Ja, kanske det. Om vi tar det försiktigt.
Du fick mig att inse att det inte spelar nån roll hur hårt någon jobbar
om man älskar dem tillräckligt.
Jag kan inte tro att du säger det. Jag är lite överväldigad.
Jag har träffat någon som jobbar precis lika hårt som du gör
men jag accepterar henne ändå.
- Vi ska förlova oss! - Beth ska förlova sig!
Hörde jag rätt?
Ska vår värdinna och konservator Beth Martin förlova sig?
Nej, det ska jag inte. Jag ska inte förlova mig!
Inte i kväll, inte med honom.
Jösses.
Men kanske i framtiden. Med någon annan.
Vi får se hur det går.
Vi var åtminstone inte på en restaurang.
Värsta dagen någonsin.
- Joan? - Syrran! Gissa! Jag ska gifta mig!
Hurra.
Han heter Umberto. Hur sexigt är det?
Vi träffades på flyget till Italien för två veckor sedan
och nu ska vi gifta oss. I Rom.
Det... Joan...
Han är den rätte, jag vet det. Jag kan inte vänta tills ni träffas.
Och då kommer jag att ha känt honom lika länge som du har.
Du är ingen förebild när det gäller förhållanden.
Kanske inte, men det är för att jag har ett förhållande med mitt jobb.
När jag hittar någon som jag älskar mer än mitt jobb
så vet jag att han är den rätte.
Du behöver den manliga versionen av dig själv.
Han måste inte vara blond.
Du vet att jag säger detta med kärlek, men två veckor?
Det är inte länge nog. Inte ens för en kreditupplysning.
När man vet behövs inga bevis. Man bara vet.
- Var glad för min skull. - Det är jag!
Det är jag.
Det är kört. Träffar man en italienare i första klass dejtar man honom.
- Man gifter sig inte med honom. - Vilken tur hon har.
Tänk dig att jobba på ett ställe där de delar in män i klasser.
Vad då?
Min lillasyster är på väg att begå sitt livs största misstag
och jag kan inte göra något åt det.
- Hon föll för honom. Sånt händer. - Nej, det gör det inte.
I stället för att tro på sagor fokuserar man på jobbet. Det gör jag.
Och jag har aldrig varit lyckligare.
Du måste vara överlycklig.
Och fortfarande singel.
Då kan vi kan börja. Om nio dagar har vi
årets viktigaste event.
Styrelsens årliga Guldcirkelgala.
I år är den unika installationen
en idé från vår yngsta och minst erfarna konservator.
En utställning med smärta som tema. Lägesrapport.
14 av konstverken är redan på plats
och tre av de fyra sista är på väg.
- Och det sista konstverket. - Det av Slater Bradley.
Utställningens viktigaste verk. Var är det?
Vi löser ett par försäkringsproblem som dök upp i sista minuten.
Sista minuten? Det låter inte bra.
Det kommer vara på plats. Jag lovar.
- Vi går vidare... - Det är en liten sak till.
I övermorgon gifter sig min syster. I Rom, Italien.
Det går inte.
- Det är min lillasysters bröllop. - Vi har alla systrar.
Jag kan sköta detta från Rom.
Det handlar bara om 48 timmar. Och jag lovar, Celeste,
Guldcirkelgalan kommer att gå som smort.
Det är bäst det. Du är duktig, men du är inte oersättlig.
Ha en bra resa.
ITALIEN ROM
Hur länge ska du stanna i Rom?
48 timmar, om ens det.
Det är inte mycket tid. Men det tar bara ett ögonblick att se hur vackert det är.
Den eviga staden är världens mest romantiska stad.
Man har inte levt förrän man har älskat i Rom.
Dålig mottagning här, eller?
Lägg ner telefonen och se dig omkring. Välkommen till Roma!
Sa jag att jag var sen till min systers bröllop?
Flera gånger. Så mycket skönhet.
Och slutligen, den magnifika Kärleksfontänen.
Hit kommer romantiker från hela världen för att önska sig kärlek.
Gamla, unga, fula människor.
De förlorar sig i kärleken. Det är så fint!
Ja, jättefint. Tack.
Och lycka till!
- Klänningen är ursnygg. - Hej!
- Älskade Beth! - Hej.
Se på dig, vad trött du ser ut.
- Tack, mamma. - Det är inget fel på henne.
- Du är jättevacker. - Tack.
Vad hände med "får inte se bruden innan bröllopet"?
- Betyder det inte otur? - Vi har inte tid.
Din fars slampa den här månaden väntar med din klänning.
Jag hörde det där.
Och hon är ingen slampa.
Hon är volleybollproffs. Hej, hjärtat.
Hej, pappa.
- Hur mår du? - Jag är helt slut.
Det här är Umberto, min fästman.
Nu är du min syster med.
Du måste träffa hans familj. De är för härliga.
Han kanske har en bror.
- Pappa! - Kusin.
- Hala lilla... Kom igen. - Hur får han mottagning?
- Du är sen, Nick. - Förlåt.
Var är slipsen?
Så där.
Jag vet, men jag har inget Internet.
Jag vill veta att du sköter Slater Bradley-situationen.
Det bryts. Vissla om du kan höra mig.
- Stacy? - Där är hon.
Ser till att allt går rätt till.
- Alltid. - Har du roligt?
Visst. Du känner ju mig, jag älskar små bröllop.
Ska du vara en björn, var en grizzly, inte sant?
Jag vet inte vad det betyder.
- Vad tycker du om Tina? - Hon ser vältränad ut.
Är det allt du har att säga?
Brunbränd och bra odds att fånga buketten. Du har tur.
Jag önskar dig samma känsla som jag har när jag är med henne.
Kom igen, Beth. Jag vill ha ett till bröllop.
Det kommer du ha. Du får en till vacker fru snart.
- Förlåt, det var lågt. - Vilket par vi är.
Du vägrar att bli kär och jag kan inte sluta.
Lova mig en sak. När det händer, var öppen för det.
- Jag ska försöka. - Där är ni ju!
- Det är dags att krossa vasen. - Vad?
Det är en tradition. Brudtärnan krossar en vas
och antalet bitar symboliserar alla lyckliga år...
...hon önskar brudparet. - Det är mycket som står på spel.
Eller hur? Så krossa den ordentligt.
- Okej. - Okej.
Förlåt. Jag siktade inte på den, men jag satte den mitt i prick.
Hon önskar dem ett tragiskt liv!
Nej, det gör jag inte.
Jag försöker krossa den. En spricka!
Okej, nästan... Ursäkta mig.
Dö! Attans!
Låt mig sköta det här.
Du är en bestämd liten sak.
Jag spräckte den innan du krossade den.
Jag vet.
- Jag är Nick. - Beth.
Trevligt att träffas. Jag skulle ha presenterat mig, men jag var sen.
- Jag märkte det. - Jag var ute och gjorde en intervju.
På vägen tillbaka blev jag träffad av en get.
- Körde du på en get? - Nej, den träffade mig.
Det var inte mitt fel och geten mår bra.
- Vad säger de? - Det betyder "tal".
Det är din tur igen.
Hej igen.
Jag är Beth, brudens syster.
Umberto, fast jag inte har känt dig så länge...
Förlåt, jag kan inte italienska.
Umberto...
...fast jag inte har känt dig så länge...
Jag är lite rostig. Inga obskyra idiom, så går det bra.
Visst. Det blir lätt.
När jag ser på dig, Joan, minns jag en liten flicka som trodde på magi.
När jag ser dig nu...
...ser jag en vuxen kvinna
som har sett all världens magi bli sann i kväll.
Joan...
Joan gillar magi...
Det här är svårare än jag trodde.
Om vi klappar riktigt högt...
...kanske hon slutar.
Eftersom du och Umberto skapar magi här i kväll.
Det var värt ett försök...
Jag vet att om du kunde så skulle du dela den känslan med mig.
Och jag vet att du kommer...
...att dela honom med mig.
Det verkar som om vår bestman har slut på italienska, så skål.
Jag gillade din skål.
Tack. Umbertos bror stöter på mig
och hans familj tycker att jag är pervers. Tack.
Det bringar god tur.
Var lärde du dig att prata italienska så dåligt?
I Syracuse. Umberto och jag var rumskompisar.
Han lärde mig prata italienska med tjejerna
och jag lärde honom amerikansk fotboll.
Jag ville fråga dig förut...
- Vad har du för telefonabonnemang? - Hur så?
Jag såg dig mejla förut och jag är lite avundsjuk.
Ge mig din telefon. Jag måste skicka ett jobb-mejl.
- Annars... - Du får inte använda min telefon.
- Varför inte? - Då tar du mitt nummer.
- Jag tar inte ditt nummer. - Du tar min telefon
och ringer din telefon så att du har mitt nummer
och jag vill inte att du ringer kl. 02.30 på morgonen.
Jag behöver den, jag vill blockera den på min telefon.
Jag kan inte ge dig den. Umberto tvingade mig att stänga av den.
- Så den vibrerar? - Den är avstängd.
- "Avstängd" avstängd? - Ja.
- Nicholas! - Fader Dino!
- Nicholas! - Fader...
Okej.
Lite kortspel igen i kväll? Poker kanske?
Du spelade skjortan av mig på Umbertos svensexa.
Inget mer kortspel för mig.
Jag prästvigdes för sex månader sen. Det sägs att det tar tid.
Visst.
- Förlåt mig. - Kom igen. Det är okej.
- Det är bara kort. Det är okej. - Inget mer kortspel.
Det är okej.
- Se på dem. - Säg att han är en bra kille.
- Ett helgon. Och hon? - En ängel.
- Helgon och ängel. Jag ger det ett år. - Inte ens sex månader.
Äktenskapet håller lika länge som en banan.
- De har känt varann i två veckor. - De hinner inte göra kreditupplysning.
- Vad? - Det var inget.
Vänta! Jag vill inte...
Det var mitt fel.
Förlåt mig.
Spela.
Vad håller du?
- Förlåt. - Ja, det är min.
Jag tar tillbaka den. Tack.
Hallå!
Hallå.
- Vad ropade han precis? - Ingenting.
- Vad? - Ingenting.
Det betyder "tacklingen".
Jag spelade amerikansk fotboll i college och...
...blev tacklad rätt ordentligt.
Amerikansk fotboll. Getter. Du får mycket stryk.
Det är en berömd tackling. Inte nåt man vill bli ihågkommen för.
Men det är amerikansk fotboll. Blir inte alla tacklade?
Jag blev träffad av blixten.
På planen. Under en match.
Ja, den blicken får jag ofta.
Det gör inget.
Förutom en lätt synskada mår jag bra.
Gör du?
Du luktar lavendel.
Du luktar boskap.
Du är inte så tuff.
Beth! Det är dags för tårtan.
Okej.
Han ser trevlig ut.
Men det gjorde din far också.
- Har du sett henne? - Nej.
Var öppen för det, Beth.
Lita på kärleken, Beth.
Tro på magin, Beth.
För sjutton.
Så där.
Okej...
Naturligtvis.
Vilken idiot.
Vad glor du på? Kärleksfontänen.
Vilket struntprat. Vi väntar hela livet
på att den perfekta killen ska ta oss med storm.
Gissa vad. Han kommer inte.
Varenda en av er är en desperat dröm om kärlek...
...som aldrig blir sann.
Så jag räddar dig.
Och...
...jag räddar dig.
Dig bryr jag mig inte om.
Men jag räddar dig.
Magi.
- Och dig... - Så vackert.
Tack.
Och jag räddar dig.
- Fader Dino. - Nicholas.
Kärlekspolisen.
- Hallå. - Hej, det är Nick.
Vilken Nick?
- Beamon. Från bröllopet. - Varför dröjer han?
- Joan gav mig ditt nummer, - Visst.
Jag trodde inte att du skulle svara.
Ska jag lägga på så att du får tala med svararen?
- Nej, det här är bra. - Nick! Vad händer?
Gick du vilse? Hämta ölen! Nu börjar vi!
- Jag letar efter öppnaren. - På kylen. Jag ser den härifrån.
Du gav mig instruktionskortet.
- Det är ett bra kort. - Varför är det vått?
- Jag la det i ett glas vatten. - Varför då?
- Jag vet inte. - Konstigt.
- Vi kanske kan äta middag senare? - Jag äter redan middag.
- En drink, kanske? Kaffe? - Nej.
Nej till vad då?
- Drinken eller kaffet? - Det är ett nej till alltihop.
Hur lång tid tar det? Vi såg "Rötter" medan du var borta.
Jag kanske har fel,
men jag trodde att vi kände nåt härom kvällen,
Ja, Nick, du har fel.
Vem skulle vinna ett slagsmål? En val eller en gorilla?
- Definitivt valen. - Det beror på om de är i vattnet.
Ett par gorillor, då?
- I vattnet förlorar de. - Simmar de inte bra?
Jag tror att de simmar väl. Jag tror inte att de simmar bra.
Leker vi språkvetare nu?
Varför tog det sån tid? Jag hade inget skägg när du gick.
Kul. Vad är det här?
- Vad ser det ut som? - En flasköppnare.
Den har man till ölflaskor. Det hade varit gott med öl.
Det hade varit gott. Det hade varit toppen.
Du ringde väl inte en tjej?
Då gör det inget om jag trycker på återuppringning?
- Nej, nej. Ge mig den! - Hallå? Jag älskar dig.
Vad känslig du är.
- Jag är inte känslig. - Det är du visst.
Jag är inte... känslig.
Så skulle en känslig person säga.
Visst.
Jag tror att en tjej har förtrollat dig.
Nej!
Vänta! Jag vill se dina fötter!
Jag jagar. Inga problem. Bra utsikt härifrån.
Vänta!
Vilken kul lek!
I Italia, när en kvinna flyr betyder det att hon älskar dig!
Du måste älska mig så mycket! Bella, vänta!
Hur kan jag visa dig min kärlek om du inte stannar?
Mi amore, jag vill bara se dina fötter!
Jag kommer!
- Är du helt jäkla galen? - Är du okej?
Jag förstår inte vad du säger. Vad säger han?
Jag vet inte. Jag pratar inte idiot.
Snälla du, låt mig...
...se dina magnifico fötter. - Vad? Nej!
Det här är du.
- Och den här också. - Låt mig förklara.
Jag heter Antonio Guiseppe Donatello.
Jag är från byn Nunzio i Italia,
Åh, min mjälte. Den är okej.
För två dagar sen såg jag en syn. Jag såg kärlekens ansikte, ditt.
Sen såg jag din nacke, din överkropp, din...
Jag fattar.
Men jag kunde inte måla dina fötter.
- Kom du hit för att måla av mina fötter? - Och för att få din kärlek.
Du måste ha blandat ihop mig med någon annan.
Lägg lite is på det och ta det lugnt.
Jag ska måla ditt ansikte på vartenda byggnad i stan
tills du erkänner min kärlek!
Jag har lite bråttom, så...
- Ingen orsak. - Visst är det ett bra ställe?
Du kan jobba, ingen stör dig.
Maten är god. Lite kolhydrater, mycket protein.
Det är enda sättet när ens jobb kräver
att man är så här supervältränad.
Böj inte på nacken.
Kom igen, titta du bara. Jag har sett den blicken förut.
Du är blyg eftersom jag är modell.
Du behöver inte vara rädd. Jag är en vanlig kille.
Det här är min portfolio. Den är som mitt visitkort.
Det är mest obetalda jobb eller provjobb.
Jag tror att det är en riktig hund.
Det här är kronjuvelen. Jag är Gas-killen.
JAG HAR GAS. OCH JAG ÄR HET.
Jag heter Gale. Som i kuling.
Jag valde det namnet eftersom
det är den kraftigaste vinden i naturen.
Den formar och eroderar jorden...
- Man kan känna den. - Det är nog vattnet...
...som eroderar jorden. - Det tror jag inte.
- Jag tror att det är vinden. - Som i Grand Canyon.
Jag ska slå upp det.
Jag vet inte om jag ska titta på min spegelbild eller på dig...
...så vacker är du. - Vet du vad? Jag måste gå.
Okej, du bad om det.
- Ja, hon är tillbaka. Tjena! - Du kan inte ta av dig tröjan här.
Jag hör inga klagomål.
- Sätt på dig tröjan, ditt äckel. - Varsågod.
Jag vet att det verkar galet. Och jag kanske är lite galen
för jag har aldrig försökt dela med mig av min skönhet förut.
Jag tror att det är för att jag är kär i dig. På riktigt.
Bra första träff, Beth! Vi bokar en till snart.
Sätt på dig tröjan.
Är det nån som är doktor?
Jag har en konstig svullnad här...
Det kan väl inte vara normalt? Människor kan väl inte...
- Desserten är serverad. - Sätt dig ner, gas-killen.
- Förlåt mig. - Ursäkta mig, fröken.
Du tappade den här.
Ja, tack.
Jag vet inte hur den föll av. Tack.
Fröken?
- Hur kunde du? - Tiden går, men magin är snabbare.
Du är trollkonstnär.
Jag uppskattar det, men jag har inte tid just nu.
Du har all tid i världen.
Jäklar. Det här börjar bli läskigt
för du måste ha rört vid mig och jag kände ingenting.
Välj ett kort, så visar jag dig mitt hjärta.
- Gör det! - Gör det!
Om jag väljer ett kort slutar du stjäla min klocka då?
- Antagligen. - Okej.
Se efter ordentligt. Visa det inte för mig.
- Det tänkte jag inte. - Lägg tillbaka det i leken.
Är ni beredda?
- Det är inte mitt kort. - Jag vet... jokern är jag.
Jag är kär och galen. Jag sa ju att jag skulle visa mitt hjärta.
Är det här ditt kort?
Kom hit. Lite hjälp vore bra.
Du, lilla flicka. Kan du ge mig mitt hjärta?
Är det jag eller har New York blivit ännu galnare?
- Din syster är i telefonen. - Ta ett meddelande.
- Hon säger att det är viktigt. - Okej, koppla fram henne.
Hej, Joan.
Vad gjorde du i Kärleksfontänen...
- ,,, under mitt bröllop? - Varför tror du att jag...
Jag tittar på ett foto av dig.
Det är på första sidan här. Vad tänkte du på?
Jag vet inte. Lite jetlag, lite champagne. Eller mycket.
Plötsligt satt jag i fontänen och plockade upp mynt.
Tog hon mynt ur fontana? Det är inte bra.
- Varför inte det? - Det sägs,,,
...att om man plockar någons mynt ur fontänen
så blir den kär i dig,
- Det är ju löjligt. - Då lägger vi på.
Jag tror på magiska mynt,
- Lyssnade du på samtalet? - Kärleken står på din tröskel.
Har några män stött på dig sen bröllopet?
Herregud. Det har de.
Ja, några konstiga typer stötte på mig i morse.
Det är magiska krafter i verket.
Jag tror inte på magi. Vet du vad jag tror på?
- Konst. Var är min Slater Bradley? - Jag sa ju att jag fixar det.
Försäkringsbolaget ville höja priset
så jag var bestämd och bad dem dra åt skogen.
Bad du Hillman och Craft att dra åt skogen?
Verket kommer från en samlare i Australien.
Skickade vi det med flygfrakt i dag skulle det aldrig komma fram i tid.
Jag har inget mästerverk för Guldcirkeln.
Jag ringer Hillman och Craft. Jag har nog inte bränt bron helt och hållet.
Nej, det är för sent.
Jag måste berätta för Celeste.
Hallå?
Hej. Sa jag att Joan gav mig ditt mobilnummer också.
- Jag är upptagen. Vad vill du? - Samma sak som i går kväll.
Hur kan jag få dig att förstå...
...att jag inte är intresserad? - Hur?
Att du ser mig i ögonen och säger det.
Då måste jag träffa dig och jag har inte tid...
- Hej. - Så nu följer du efter mig?
Nej, jag stöter bara på dig på ett planerat sätt.
Jag har stora problem just nu.
Jag har förlorat mästerverket för min utställning.
- Beth? - Celeste.
Detta är mr Al Russo, vår nyaste sponsor.
- Han ville träffa dig. - Naturligtvis. Hej.
- Förlåt, har vi setts förut? - I mina drömmar.
Beth har säkrat en Slater Bradley till vår utställning om smärta.
Ja, Celeste...
- Är du Nick Beamon? - Ja.
Tacklaren Nick! Snacka om smärta, den här killen...
- En miljoner volt i nacken. - Fascinerande.
Du har väl Slater Bradley-verket?
- Det är... ...mitt fel
och jag tänkte berätta...
Hon kan faktiskt få något bättre.
- Det här är inte rätt tillfälle. - Ett Petrocelli-original.
Fotografiets titel är Anguish, Det har aldrig ställts ut förut.
En Petrocelli som aldrig har ställts ut?
Det stämmer. Damian Petrocelli gick med på att ge mig fotot...
...och bränna negativet. - Varför gjorde han det?
För att jag är motivet.
Och jag är villig att återuppleva förödmjukelsen
eftersom jag vet att när Beth sköter det, är det i goda händer.
Vad sägs om en privat visning?
Följ mig.
...inklusive Cézanne, Degas, Manet, Picasso och Van Gogh...
De är så fint placerade. Du gjorde ett bra jobb.
Jag har något åt dig. Det är en present.
Jösses.
Den är inte från Tiffany.
KORVKUNGEN
- Korv. Det är ditt ansikte. - Ja, det är det.
Det kanske låter märkligt, men stoppat kött är mitt livsverk.
Jag är som en konservator. En korvkonservator.
- En passion är en passion. - Precis vad jag tycker.
Det finns inte en känsla på jorden
som inte kan uttryckas med en korv.
Och bratwursten säger:
"Hej, tack för att du visade mig museet."
Vem visste att en bratwurst kunde säga det?
- Beth. - Säg att du är här
för att du gillar modern konst.
Jag gillar något, men det är dig, Beth.
Visningen är över.
Jag vet hur galet det verkar. Jag håller med.
Vill du leka katt och råtta? Jag kan leka katt och råtta.
Du glömde dina korvar!
GUGGENHEIMMUSEET PERSONALINGÅNG
Åh, nej.
- Förlåt! - Det gör ont.
Förlåt. Jag visste inte att det var du.
Jag är hemskt ledsen.
Det gör så ont, men det smakar så gott.
- Vad är det? Mint? - Det är munsprej.
Du skrämde mig, jag hade inget annat. Förlåt.
- Får jag se? Ta bort handen. - Du gör det värre.
Det gör jag inte. Var inte så barnslig. Det här är hemskt.
Jag visste inte att det skulle göra så ont.
Det gör inte så ont. Jag låtsades bara.
Du tycker att du är ett riktigt charmtroll, va?
- Lite. - Det är du. Okej?
- Vad? - Okej.
- Vart ska du? - Jag känner till din typ, Nick.
Vad är det för typ?
Tjejen i den röda klänningen som kysste dig vid fontänen?
- Såg du det? - Ja.
Det är därför du har varit så kall de sista dagarna.
- Är det så svårt att förstå? - Det var Umbertos galna kusin.
Du vet hur galna de är i den familjen.
Du verkade må illa av det.
Ja, framförallt efter att jag mötte dig.
Vänta!
Åh, nej! Kom, vi går hitåt.
- Beth! Det är jag, Al Russo! - Vi går över gatan.
Vänta lite.
- Bara en sekund! - Förlåt, Nick! Jag måste gå!
- Men... - Förlåt. Jag måste gå.
Vänta! Beth, vänta!
Det där var oväntat.
Lance, du klarar det. Du måste bara tro på det.
Jag ska klara Mumietricket och Beth kommer att älska mig.
Det fungerade för Houdini, det borde fungera för mig.
Här kommer hon.
Jag vet inte, Joan. Jag vet inte vad jag ska tro längre.
Jag vet bara att det är galet och att det måste sluta.
Vi sa ju att det skulle hända.
Vad måste jag göra för att få ett slut på mardrömmen?
Du måste lägga tillbaka mynten i Kärleksfontänen.
Är det allt? Då bryts förtrollningen och killarna lämnar mig i fred?
Jag skickar mynten till dig direkt.
Det går inte. Hon måste lägga tillbaka dem själv.
Jag kan inte flyga till Italien för att lägga tillbaka mynt i en fontän.
Det måste finnas ett annat sätt,
- Försök att njuta av uppmärksamheten? - Joan...
Beth! Det är jag, Lance.
Jag ska sätta nytt rekord för dig. Det ser säkert läskigt och farligt ut,
men jag klarar det, jag kan ta mig ur tvångströjan...
Sluta!
- Vad gör du i min lägenhet? - Imponerar på dig.
Ingen har klarat Mumietricket på under tre minuter.
- Juan, vad blev det för? - Tre minuter och 53 sekunder.
Det känns inte rätt. Säker på att det stämmer?
Vill man hitta kaninen måste man jobba med hatten.
Du jobbar inte hårt nog.
- Inte inför min flickvän. - Vem är det?
Juan, min assistent.
Han filmar alla mina trick.
- Båda två, ut ur min lägenhet, nu. - Nej, vänta.
Gud, din parfym förtrollar mig
och ditt hår luktar som kanel!
Ut!
Nick... Tönt.
Hittade du fotografierna jag bad om?
Jag är yrkesfotograf. Inte din tjejbetjänt.
Jag skulle uppskatta lite respekt, men ja, här.
I brist på respekt skulle jag uppskatta om du och jag stötte på två damer
och lämnade den som vet mer om Wookisar ensam med det här.
Den festen kommer jag missa.
Nej, lördag kväll är ESPN-festen.
Det är både fest och jobb. Det är den där tjejen.
- Tjejen från museet? Jag visste det. - Du förstår inte.
Du skulle se henne. Jag hänger knappt med. Hon är smart.
Hon är vacker, rolig.
Nej! Sluta! Sluta gilla henne!
Gör ingenting förrän jag har undersökt henne.
Är du hemliga polisen? Nej, absolut inte.
Vad vet du om henne, egentligen?
Jag låter inte min polare gå in helt blint.
- Puck! Nej! - Nej?
- Nej! - Nej?
- Nej. - Vad sägs om ja?
Okej.
Se på dig! Se på mig! Vi ser bra ut!
Jag kan inte jogga. Jag har en svag knäsena.
Det är okej. Jag dog nästan.
Robert Longo, Kiki Smith, Carl Riddle...
TILL BETH
BETH, LÅT OSS VARA VACKRA IHOP
Det där såg fantastiskt ut!
Låt oss vara vackra ihop. Var ska du?
Den kommer tillbaka om fyra minuter. Det blir fantastiskt!
Jag kan förklara.
Det är en nakenmålning av dig på 82:nd Street. Ska vi börja där?
Jag vet. Det är faktiskt lustigt...
- Kan vi börja med nåt annat? - Blommor överallt!
En plötslig, oförklarlig ändring i programmet för Guldcirkelgalan.
Jag måste kunna lita på mina konservatorer.
Du skulle inte tro det om jag...
Du har rätt.
- Förlåt mig. - Du lovade att programmet...
...skulle gå som smort. - Det kommer det.
Låt mig klargöra en sak. Gör det inte det
blir det enda konstverk som du kommer få gå nära
Elvis-målningarna på Times Square.
- Är det klart? - Ja.
Det här blir ett ordentligt slag mot din självkänsla.
Du kanske borde sitta ner.
Minns du tjejen? Som du ville slå dig ihop med?
Som du ville leka fotbollspappa med?
Gissa vad... Hon är en bättre spelare än dig.
Shazam! Kolla här.
Utländska killar, gamla snubbar, Houdini, en halvnaken snubbe.
Tjejen får mer action under en eftermiddag
än du fick hela sista säsongen.
Ledsen, men det är sant.
Det är rätt tydligt vad jag måste göra.
Ja.
Jag måste spela ännu bättre.
- Jag tänkte precis på dig. - Jag tänkte på dig.
Förlåt att jag sprang iväg sist.
Det har varit en tuff vecka.
Ja, det verkar så. Är allt okej?
Jag har mycket att berätta.
Tyvärr måste jag gå rakt på sak. Lite längre bakåt.
Min utställning på museet är i morgon...
...och jag måste ha det där... - Petrocelli-fotot,
Jag är tveksam till det.
Men det är mästerverket i min utställning.
Ja, men har du tänkt på min smärta, mitt lidande.
- Vad? - Det skulle kännas bättre för mig
om vi kunde prata om det, kanske över en middag?
Jag vet ett ställe som heter "Blackout on Bleecker".
- Jag tänkte kl, 20,00? - Så nu är det utpressning?
- Det är avtvingning. - Om jag kommer på middag...
...får jag min Petrocelli då? - Jag måste gå. Vi ses kl. 20.00.
- Så du har en träff? - Det är ingen träff.
Vad ska du ha på dig?
Marinblå blus, kjol och skor med öppen tå.
- Hej. - Hej.
Vad fin du är.
Jag hade inte tid att göra mig i ordning.
Är det här stället?
Ja, det är ännu bättre när man kommer in.
- Okej. - Du...
Vi började helt fel. Eller, vi började rätt
men Umbertos kusin förstörde allting.
Jag vill inte prata om det just nu.
Jag vill bara säga att ända sen den där kvällen i Rom...
Hej! Jag heter Ilona och jag är er upplevelseguide i kväll.
Ni kommer att njuta av en fantastisk gourmetmåltid
utan att använda er syn.
Era andra sinnen blir mer känsliga
och kommer att ger en helt ny kulinarisk upplevelse.
Menar hon allvar?
Ja, vår sista bra stund var när ljuset slocknade i Rom
så jag tänkte att vi kunde ta det därifrån.
Så fint. Ta min hand så leder jag er till bordet.
Vi gör ett tåg.
Så där, ja. Följ mig, håll er nära.
Låt ögonen vila medan era sinnen tar över.
- Det finns möbler här. - Det är en stol. Bra.
Du skulle inte ha känt den stolen...
Oj, jösses!
- Förlåt mig. - Vilket äventyr.
Okej, det där är en mans huvud.
- Det är så många människor. - Tror jag hade sönder något.
Fortsätt framåt. Det där är en kvinna.
- Förlåt. - Okej.
Här är ert bord. Följ min röst till stolen.
- Följ min röst till stolen. - Här?
Var är min röst? Din rumpa borde sitta här.
Jag vet att du inte ser det, men han är en gentleman.
Jag ska hjälpa dig med jackan, den fastnar i musklerna.
- Ja. - Så där.
Luktar du på mig?
Ert vin kommer om ett par minuter.
Höj handen om ni behöver något
så kommer en av servitörerna.
Kom ihåg att ni inte kan se oss, men vi kan se er.
Det här är rätt...
- Rätt häftigt. - Rätt läskigt.
- Det är kanon! - Jag trodde att du hade gått.
Ert vin hälls upp framför er, klockan två. Varsågoda.
Varsågoda.
Hoppas att du inte beställde något dyrt.
Hon kan ha bytt till en billig flaska, vi skulle aldrig veta det.
Jag är fortfarande här. Och jag skulle aldrig göra det.
Ska du stå där hela måltiden...
Nej, ni ska få lära känna varann på djupet,
och jag ska gå och röra vid andra människor i restaurangen.
- Okej, tack då. - Ingen orsak.
Jag tror att hon har gått. Det är mörkt.
Du är vacker även i mörkret.
Det här är rätt trevligt. Det bästa som har hänt sen Rom.
Beth, det är jag! Al Russo.
- Jag har letat överallt efter dig. - Vem är det?
- Din leverkorvsmardröm. - Åh, nej.
Fötterna...
Titta vem det är, principessa,
- Köttbullen! - Korvkungen!
Vet någon... vad klockan är?
- Herregud. - Min klocka är borta.
Försök att vara vacker när ingen kan se dig.
- Vem är det? - Kyparen?
Som att köra runt en Lamborghini täckt av en presenning.
- Beställde du magmuskler? Varsågod. - Det var trevligt, men jag måste gå.
"Trevligt." Vi kom ju just! Vänta, Beth.
- Fröken! - Vad är det som händer?
Folk tappar mycket mat här.
- Är du mörk, mätt och manlig? - Jag hade henne, du förstörde det.
- Han trollade bort henne. - Trolla tillbaka henne!
Taxi!
- Beth! - Snälla, låt mig gå.
Kan du förklara vad som hände?
- Hur många killar träffar du? - Jag träffar inte...
De känner mig inte. De är... förtrollade.
Hej, Beth!
Lämna mig i fred! Jag känner dig inte!
Det är ju jag. Din tandläkare. Dr. Moscowitz.
- Förlåt, dr. Moscowitz. - Är allt okej?
Ja då. Jag använder tandtråd två gånger om dan.
Så bra.
- Jag vill inte prata om det. - Din tandläkare? Är du okej?
Jag vill bara härifrån.
Okej.
- Vart vill du åka? - Jag vet inte...
Var skulle du känna dig säker?
Jag brukade komma hit med mina föräldrar när jag var liten.
Jag tyckte det var magiskt.
Pappa sa att taket var gjort av glas
så att Gud kunde se målningarna från himlen.
Jag vet.
Hon hette Marie-Thérése Walter.
Hon var 17 år när Picasso blev kär i henne.
Han var redan gift och 30 år äldre än henne,
så de höll sitt förhållande hemligt.
Han visade sin passion genom att dölja hennes initialer i sina målningar.
Picasso var naturligtvis inte redo att gifta sig.
Han lämnade Marie-Thérése för Dora Maar
precis som han lämnade sin fru Olga för Marie-Thérése.
Men Marie-Thérése slutade aldrig älska Picasso.
Hon hängde sig efter hans död.
Är du okej?
Hon älskade honom, men han älskade inte henne.
Det är så sorgligt.
Det måste inte vara så.
Varje gång jag har försökt har jag blivit sårad.
Varje gång.
Jag träffar en kille och jag tror att allt är bra.
Alla andra tänker på
hur mycket bättre det kommer att bli.
Jag väntar alltid på att något dåligt ska hända.
Ibland slår blixten ner.
Tro mig, jag vet.
Jag önskar att jag kunde tro på det.
Det kan du. Inget dåligt kommer att hända.
Det här är på riktigt.
Jag är på riktigt.
- Jäklar! - Det är okej.
- En sekund.
Sex öl kommer in, inga öl går ut!
Vad gör du? Är hon här? Vad heter hon? Betsy?
Jag hatar dig. Du förstör mitt liv.
- Du hittade det. - Det är så vackert.
- Och så sorgligt. - Det är okej.
Varje gång jag ser det tänker jag på...
...allt som amerikansk fotboll betydde för mig och min familj,
speciellt min pappa.
Alla drömmar som krossades i det ögonblicket.
Det var den riktiga skadan.
Åh, nej.
- Vad? - Jag måste gå.
Vad är det? Vi kan ta det långsammare.
- Jag måste gå. - Vänta.
Vänta!
- Jag förstår inte. - Jag vet, Nick.
Och det kommer du aldrig att göra.
Men det är inte på riktigt. Det kommer aldrig att bli verklighet.
Men fotografiet, då?
Behåll det.
Jag vill inte se din smärta.
Är det alla programmen? Jag vill inte glömma nåt.
Allt ordnar sig, Beth. Det vet jag.
Nej, det kommer det inte.
Det är hans spelmark. Han är förtrollad. Det är inte verkligt.
- Hallå. - Jag har goda nyheter.
Umberto pratade med sin farmor.
Hon sa att du kan bryta förtrollningen på ett annat sätt,
- Kan jag? - Ja,
Du måste bara ge tillbaka mynten till killarna.
Det måste inte vara fontänen. Ge tillbaka myntet, ge tillbaka kärleken.
Om jag ger tillbaka mynten, ger jag tillbaka kärleken?
Ja,
Det bryter förtrollningen? Och får ett slut på den här röran?
Ja! Då är allt över, Visst låter det bra?
- Ja, jättebra. - Jag visste att du skulle gilla det,
- Det är för ditt eget bästa. - Det är precis vad jag ville.
Jag måste gå, Lycka till i kväll, Jag ringer senare,
- Jag älskar dig, Hej då, - Okej.
Jag ska göra i ordning allt. Vi ses på museet.
Kom in.
Okej.
Vad fint. Jag gillar det. Väldigt modernt.
- Väldigt fint. - Vackert.
Du ser fin ut. Ser du fram emot utställningen?
Är du okej? Du verkar ledsen.
Det här blir svårare än jag trodde.
Jag är glad att ni är här.
Jag måste berätta något för er.
Kom.
Soffan. Ni kan sitta i soffan.
- Ska du berätta för oss i soffan? - Ja.
Hon kommer att välja en av oss.
Som i "The Bachelor". Jag gillar den showen, med rosen.
- Jag har bra odds. - Det är du.
Jag vet inte hur jag ska säga det förutom att bara...
Ni älskar inte mig.
- Tro mig, jag älskar dig. - Nej, det gör ni inte.
- De gör det inte, men jag gör det. - Jag älskar dig så mycket.
Jag var full, men jag tog mynten. Era mynt.
- Jag älskar dig visst. - Det är inte på riktigt.
- Så mycket som jag kan älska någon. - Nej, det gör ni inte.
Vi älskar inte varann. Jag älskar Nick.
Jag älskar Nick mer än mitt jobb, vilket är en stor grej för mig.
Det är inte ert fel och jag är hemskt ledsen.
Jag älskar honom även om han inte älskar mig tillbaka.
Förstår ni?
Jag förstår hur det känns att älska någon...
...när det inte är besvarat.
Det gör vi alla.
- Det var tråkigt. - Det här suger.
Jag är hemskt ledsen.
Okej...
Meningen med kärlek är att bryr sig om nån annan mer än sig själv.
Det kanske är därför jag är här. Det kanske är därför vi alla är här.
För dig, kanske.
- Han har en poäng. - Det är sant.
- Hur kan vi hjälpa dig? - Tack ska ni ha.
Ni kommer att förstå mer när jag har gett er något.
Åh, nej.
Stacy.
- Vad i helsicke? - Vad?
- Det var konstigt. - Det var inte jag, jag lovar.
Det var bara...
,,, ett åskväder har orsakat elavbrott och trafikstockningar
i hela stan, Trafikljusen har slocknat i hela innerstaden,
New York står still,
- Vi måste stanna här. - Jag lagar mat. Vi äter.
Nej, vi kan inte stanna här. Ni kan inte stanna här.
Jag måste vara på Guggenheim. Det här slutar nu.
Efter att vi ätit.
Vänta.
Älskar vi henne hjälper vi henne att ta sig till Guggenheim.
Vi gör det.
Jag tänker göra det bättre än alla ni.
Vi tar min bil. Jag fick henne precis från Italia,
Har du en bil?
Den är molto grande, För en, två... Det går bra.
Kom igen!
- Sitter ni bra? - Var är nycklarna?
Jag hade nycklarna i din lägenhet.
- Jag har nyckeln. - Ge honom nycklarna.
- Jag är vad jag är. - Irriterande.
- Vad är det för bilmärke, Fisher-Price? - I Italia är det en medelstor bil.
I USA är det en leksaksbil.
Försiktigt.
- Det här är Stacy, lämna ett meddelande, - Ring mig när du hör det här.
Och gör ingenting med mynten. Jag är på väg.
- Jag väntade mig något lite större. - Litegrann, va?
Tuta. Kör om. Se om du kan ta dig runt bilen.
- Kör som om du vore i Rom. - Inga problem.
Se upp!
Jag är okej.
Om du inte når instrumentbrädan
och vill hålla fast dig i tvättbrädan, säg bara till.
Tjock kille på cykel.
Förlåt.
Du får 1000 dollar om du låter mig sitta i framsätet.
- Det gjorde ont. - Jäklar!
Kom fram.
Där är museet.
Se upp!
- Du kan släppa av mig här. - Nej, det är inte nära nog.
Jag ska köra dig uppför trapporna.
- Nej, Antonio. Inte dörrarna! - Jag fixar det. Ni måste tro.
- Jag tror inte! - Jag tror inte!
Jag tror!
Öppna er!
Jag klarade det!
Kan du trycka på fem?
Stacy.
Där är du! Du är en hit. De älskar utställningen.
Petrocelli fotografiet... Hur?
Nick skickade det i eftermiddags. Folk grät när de såg det.
- Och Celeste är... - Nöjd.
Vi har fått ett rekordstort antal donationer i kväll.
Jag är väldigt stolt över dig. Du är en fantastisk konservator.
De som vill komma med till Thannhauser, följ mig.
Stacy... Jag behöver mynten.
Men se vad som har hänt. Nick gjorde det för din skull.
- Han älskar dig. - Jag vet.
Men om jag tar hans kärlek mot hans vilja, är det inte sann kärlek.
Snälla, mynten. Jag måste göra det på mitt sätt.
- Du ska inte till Guggenheim. - Det här är inte min typ av ställe.
Vad menar du? Här finns massor av snygga damer.
LT är här. Läget?
- LT! - Vad är det med dig?
Han vet vad han heter. Var ska du?
Hej, hur är läget? Vi är från TV-bolaget.
Trevligt att träffas. Vi är fans. Vi läser din spalt varje vecka.
Tack.
Vi vill presentera dig för någon. Nick. Shaq.
- Läget? - Bra.
- Läste din artikel. - Jaha?
- Du stavade mitt namn fel. - Det är korrekturavdelningen.
- Den här killen? - Ja.
Ursäkta mig, jag måste svara.
- Kan du inte stava? - Jag kan ingenting.
Beth. Hej, hur mår du?
Jag måste berätta en sak för dig,
Det spelar ingen roll efter i kväll,
men jag vill tacka dig för att du fick mig att tro på kärleken.
Även om det inte var verkligt för dig så var det verkligt för mig.
Vad menar du?
Beth. Beth!
Hallå!
Jag antar att den här är din?
Är den?
Kolla din väska.
Sluta. Du måste ta den.
Kom igen. Stäng handen.
- Jag har ett till trick. - Nej.
Nu minns jag.
Jag vågade aldrig uppträda
förrän jag ville göra det för dig. Jag behövde en musa.
- Vad ska jag göra utan dig? - Du kommer att hitta din rätta musa.
Tro mig, du ångrar dig inte.
Samlar du på mynt?
När jag kastade det i fontänen
önskade jag inte att min fru skulle komma tillbaka.
Jag visste att det inte skulle hända.
Jag ville bara känna som jag gjorde när hon fanns.
Och...
...min önskan gick i uppfyllelse. Du gav mig det.
Tack.
Hallå!
Kom igen.
Är det här din euro?
- Märkligt. - Antonio?
- Det är Anthony. - Från Nunzio?
- Nej. Newark. New Jersey. - Är du en plågad konstnär?
Plågad. Har sålt skor de sista nio åren.
Trodde jag skulle bli konstnär om jag åkte till Italien.
Jag tycker att du är en konstnär.
Och det säger jag inte bara för att bli av med dig.
- Det är min yrkesmässiga åsikt. - Tack.
Dig kommer jag sakna minst av alla.
Jag tror inte att jag lärde mig något.
- Inte? - Men det var kul att hjälpa dig växa.
Varsågod.
Lycka till.
POLIS
- Vad händer här? - Alla lysen har slocknat.
Nåt konstigt åskväder.
Jag skulle inte gå över gatan där! Det är självmord!
Inte nu igen.
Den såg jag inte.
- Det var bådas fel. - Vad gör du här?
Du trodde väl inte att jag skulle lämna min polare i sticket?
- Nu känner jag mig säkrare. - Har hon en syster?
- Hon är gift. - Jäklar.
Hoppa in.
Du vet att du är skyldig mig en ny vindruta.
- Sparka inte bilen. Jag kör på dig igen! - Jag är okej, förresten.
- Jag är okej. Oroa dig inte för mig. - Bra, jag bryr mig inte.
Då är det en kvar.
Letar du efter något?
Jag behöver den där.
Hoppsan, var tog den vägen?
Där är de.
Nu är de två.
- Och en. - Ge mig den!
Jag antar att det är över nu?
- Vill du verkligen det? - Det spelar ingen roll vad jag vill.
Du har fått din vilja tillbaka.
När jag såg dig i fontänen...
...förändrades något i mig. Jag kan inte äta, inte sova.
Jag tänker bara på dig.
Jag vet inte vad som händer med mig,
men jag vill veta vad som händer med dig.
Du verkar tro att alla killarna är förtrollade
och att jag är en av dem, men det här är på riktigt.
Jag sprang uppför hela Fifth Avenue i ett åskväder...
...för att jag ville säga att... - Du älskar mig?
- Det sa jag aldrig. - Det gjorde du inte. Det gör du inte.
Jag sa det aldrig. Du sa det. Jag ville säga det, men...
Säg det. Säg det om du vill säga det.
Du...
Jag är bara förtrollad...
...av dig.
Jag är kär i dig, Beth.
ELIZABETH & NICHOLAS BJUDER DIG PÅ BRÖLLOP
- Bjöd hon dig med? - Ja. Tony.
- Gale. - Ja.
- Trevligt att ses. - Detsamma.
- Du ser bra ut. Snygg kostym. - Detsamma.
Vacker siluett. Jag såg dig där ute.
- Du kan verkligen bära en kostym. - Tack.
- Du är en konstnär. - Ja.
Jag skulle gärna posera naken för dig.
Det vill jag gärna.
Bra.
Det vill jag verkligen.
Jag är ledsen, Beth. Allt är mitt fel.
Jag hittade den i min påse.
- Den är inte min... - Herregud. Det är Nicks.
Jag måste ha gett dig fel spelmark på museet.
Han är fortfarande förtrollad.
- Tack. Nu är det dags. - Är du hennes syster?
- Vill du se en illusion? - Hej då.
Vill du inte bli bländad?
- Beth, jag är så ledsen. - Vad ska jag göra?
Det är dags.
Pappa.
När du gifte dig med mamma, trodde du att det inte skulle funka?
Elizabeth Ann.
Du får inte lära dig av mina misstag.
Du måste göra dina egna.
Du kan få hjärtat krossat
eller så kan du ha den bästa kärleksaffären någonsin,
men du kommer aldrig att veta om du inte försöker.
Tänk om det fanns en garanti för att aldrig bli sårad.
Passionen ligger i risken.
Som jag alltid säger: "Ska du vara en björn..."
- "Var en grizzly." - Så ska det låta.
Ett äktenskap är som alla kontrakt
som man ingår inför vår allsmäktige Fader.
Om någon invänder mot att Beth...
...och Nicholas gifter sig idag,
tala nu eller håll tyst i evigheter.
Någon?
Det kan vara vem som helst. Ni behöver inte känna dem.
Ingen verkar invända så nu fortsätter vi.
Nicholas, tar du Beth till din fäkta maka?
"Äkta." Ja, det gör jag.
Vad är det med honom?
Och Beth, tar du Nicholas till din äkta make?
Att älska, amore, att ära
till morte, döden, skiljer er åt?
Tänk på saken, bella, Det är ett stort ansvar.
Inte sant.
Jag kan inte göra det, Nick.
Tycker du att det här är roligt?
Var det roligt att se mig helt galen?
Var det roligt att se mitt liv vändas upp och ner på grund av kärleken?
Det tyckte jag.
Beth!
Jag har en fråga.
Varför ger du mig mina spelmarker?
För att du förtjänar att få tillbaka dem.
Du kastade dem i fontänen och önskade dig kärlek,
och jag vill inte behålla det längre.
- Nej, det gjorde jag inte. - Inte?
- Nej. - Vem gjorde det, då?
Jag har ingen aning.
Så allt det här är på riktigt?
Vad sägs om det här?
Jag är fri från frestelsen!
Visst sa du att på Umbertos svensexa...
...vann prästen över mig i poker.
SLUT
NYGIFTA